Článek
Článek si také můžete poslechnout v audioverzi.
Léta ubíhají, bolesti přibývají. I když i chátrání těla se dá vzdorovat. „Před dvěma roky jsem ‚dostal‘ nové koleno, operaci zaplatila Nadace fotbalových internacionálů,“ chválí Dušan Herda projekt, který pečuje o veterány, kteří se byť skvělou kariérou nemohli v socialistickém zřízení finančně zabezpečit na stáří.
Na utkání starých gard to není, i když se při nějaké slávě ochotně objeví, ale na ligová utkání ‚své‘ Slavie chodit může bez potíží. „Starají se o nás, máme VIP vstupenky,“ oceňuje, jak vedení dbá o klubové legendy.
Jásot nad dobytím titulu nezazněl nad Edenem už tři roky, ale on pamatuje mnohem horší časy. A korunovace se jako hráč nikdy nedočkal.
Už přijímal pokyny
Chlubí se zlatou medailí z bájného mistrovství Evropy 1976 v Jugoslávii, přestože nezasáhl ani do jednoho zápasu a ani drahý kov neobdržel. „Tehdy ho dostalo jen třináct hráčů, kteří ve finále nastoupili,“ upozorňuje. „My ostatní je dostali až dodatečně,“ vysvětluje.
Do kádru však patřil. „Na pokoji jsem byl s Frantou Veselým,“ ukazuje na spoluhráče ze Slavie, který se stal hvězdou semifinálového duelu proti Nizozemsku.
Životní zápas – fotbalový speciál Seznam Zpráv
![](http://d39-a.sdn.cz/d_39/c_img_QN_5/HRK2t/zivotni-zapas-special.jpeg?fl=cro,0,0,1328,443%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
Životní zápas
Během fotbalového mistrovství Evropy v Německu jsme připomenuli některé naprosto výjimečné výkony českých a československých fotbalistů, které se na evropských šampionátech zapsaly do historie nejen našeho fotbalu. Hráčů, kteří prožili v národním dresu zcela výjimečný den, na který se nedá do smrti zapomenout, je spousta. My ve speciálu Životní zápas připomněli ty notoricky známé, ale i ty už poněkud pozapomenuté.
- Euro 1960: Obojživelník Vlastimil Bubník
- Euro 1976: Nepřekonatelný Ivo Viktor
- Euro 1980: Jurkemikova rána proti Itálii
- Euro 1996: Poborského gól Portugalsku
- Euro 1996: Osudová trefa Pavla Nedvěda
- Euro 2000: Dva góly Šmicera Dánsku
- Euro 2004: Baroš králem střelců a český bronz
- Euro 2004: Střelecký rekordman Jan Koller
- Euro 2012: Petr Čech smazal polské kanonýry
- Euro 2020: Schickův gól z půlky proti Skotsku
Ve finále proti Spolkové republice Německo už v jednu chvíli pojal velkou naději, že na slavné bělehradské Marakaná přeci jen vyběhne. „Trenér Václav Ježek si mne zavolal, dával mi už instrukce. Začínalo prodloužení a bylo možné, že dojde k penaltám, a já je ve Slavii pravidelně kopal,“ odhaluje svůj přínos.
Nakonec opět dostal přednost kolega Veselý s vírou, že se mu podaří to, co proti Nizozemsku. Herda si finálový zápis nepřipsal. Jako první střídající vyběhl totiž Ladislav Jurkemik. Soused z rodné vesnice.
Slavná vesnice
Nenápadná slovenská obec Jacovce ležící v okresu Topoĺčany (Nitranský kraj) oficiálně hlásí 316 obyvatel. Holedbá se však slavnými rodáky z řad sportovců.
Ozdobami jsou jistě mistři Evropy ve fotbale 1976 Dušan Herda a Ladislav Jurkemik. „Nebyl to přímo soused, bydlel na druhém konci,“ odkazuje o dva roky mladšího kolegu do patřičných míst. „Naše rodina sídlila u hřiště, táta kopal za druholigové Topoľčany,“ odhaluje, po kom převzal geny. Stejně jako o pět let mladší bratr Peter, jenž se stal rovněž ligovým fotbalistou, reprezentantem a členem Klubu ligových kanonýrů týdeníku Gól.
Výjimečná liga – minispeciál Seznam Zpráv
![](http://d39-a.sdn.cz/d_39/c_img_gT_5/Mq6BU/banner-vyjimecna-liga.jpeg?fl=cro,0,0,1328,415%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
Výjimečná liga.
V letošním ročníku Chance ligy půjde o jisté desítky milionů navíc. Díky úspěšnému tažení českých týmů v Evropských pohárech získala Česká republika jistotu nasazeného týmu do základní skupiny Ligy mistrů v sezoně 2025/26. Stačí jediné – vyhrát letošní ročník první fotbalové ligy. Obhájí titul Sparta Praha, nebo ji sesadí pražský rival Slavia? Překvapí Viktoria Plzeň, nebo Baník Ostrava? Zájemců je hned několik.
Není divu, že slovenské kluby často do Jacovců upínaly zrak. „Lákal mne Slovan, mluvilo se o Trnavě, o Nitře,“ rozkrývá rozsah zájemců. „Nakonec přišli zástupci Slavie, nabídli dobré podmínky a já v sedmnácti šel do Prahy,“ popisuje přesun do hlavního města federace. Stejnou cestou se vydal i Peter. „Také okolo něj mlsně kroužily, ale já si vzal ho k sobě,“ postaral se o mladšího sourozence. „Laco Jurkemika ulovil Inter Bratislava a myslím, že byl spokojený,“ všímá si kariéry dalšího vesnického fotbalového velikána.
K fotbalovým osobnostem se později přidružila i hokejová. Z Jacovců pochází mistr světa 2002 a vítěz Stanley Cupu, gólový útočník Miroslav Šatan. „Je to sportovně vyspělá vesnice,“ přitakává Herda.
Utajený titul
O čtyři roky dříve, než v Bělehradě po penaltovém rozstřelu nalehl spolu s ostatními na Antonína Panenku, který poslal svým ‚vršovickým dloubákem‘ československý tým na evropské nebe, obíhal s pohárem určeným pro mistry kontinentu ostravské Bazaly.
Československo se stalo vítězem prvního ročníku mistrovství Evropy do 23 let. Zatímco český triumf do 21 let v roce 2002 je neustále připomínán, tento úspěch zapadl poněkud do ústraní. „Nikdy se o našem vítězství u nás moc nemluvilo,“ stěžuje si jeden z pilířů Miroslav Gajdůšek. „Přitom jsme poráželi silné soupeře, ve skupině Rumuny, pak jsme vyřadili Švédy a Řeky. Za Sovětský svaz hrál ve finále i Blochin a dal nám dva góly. Měli jsme silný tým a dobrou partu,“ zdůrazňuje.
Hrálo se pohárovým systémem doma-venku, v červnu 1972 nejprve svěřenci trenérů Jana Fábery a Jozefa Vengloše přivezli z Moskvy remízu 2:2, v odvetě v Ostravě zvítězili 3:1. A jeden z gólů si připsal i Herda, jenž tehdy vykovával vojenskou službu v Dukle Praha. „Naběhnutí zleva a střela okolo brankáře,“ okamžitě si vybavuje vzácnou trefu.
Spolu s ním se na výhře střelecky podíleli Miroslav Gajdůšek a Milan Albrecht. „Všichni leváci,“ dokládá Herda výjimečnost hráčů s nohou od ďábla.
Chlubí se finálovou trefou, je dvojnásobný mistr Evropy. Stejně jako Zdeněk Nehoda, jenž nastoupil v prvním utkání v Moskvě, v kvalifikaci se představili Ján Švehlík a Antonín Panenka.
Kde jsou peníze
Dvakrát usedl na evropský trůn, na domácí – československý – se nikdy neuvelebil. Přitom k uchopení vládcovského žezla bylo nesmírně blízko. Především v roce 1976 s milovanou Slavií, která měla v tom období skvostný tým. O čemž svědčí i to, že v kádru bělehradských lvů byli tři její hráči – Dušan Herda, František Veselý a Pavol Biroš.
K dobytí mistrovského titulu, na nějž červenobílí čekali po komunistickém puči marně od roku 1947, stačilo málo – v posledním kole neprohrát na půdě obhájce Slovanu Bratislava. Konstelace byla pro ně příznivá, ale i hodně devastující.
Belasí, jak se přezdívalo hráčům slovenského týmu, si dobře spočítali, že sice výhrou nad Slavií odsunou přímého konkurenta, ale když zároveň Baník Ostrava vyhraje v Plzni, budou druzí. A nepochybovali, že se tak stane, hornický klub šel tvrdě za svým prvním triumfem v historii.
Byli proto ochotni zahojit se jinak – zápas „zobchodovat“. A kdo by byl lepším prostředníkem než krajan od Topoĺčan. „Kapitán Tono Ondruš se mne ptal, kde mám ty peniažky,“ neskrývá Herda. „Ještě o poločase,“ dokládá.
Jenže neměl co nabídnout. Přestože prý dohoda byla uzavřená, vedení mu žádný obnos nepředalo. Jedna verze říká, že z chamtivosti, neboť byli pověření přesvědčeni, že Slavia na Teheĺenom poli zápas zvládne, jiná uvádí prozřetelnost. Vyhodnotili si, že „symbol buržoazního sportu“ nemůže být nejlepší, kdežto hornický Baník v době normalizace ideový odkaz naplní.
Dění na hřišti tuto teorii potvrzuje. Utkání řídil najatý východoněmecký rozhodčí Rudi Glöckner a zadání „plnil“. „Neuznal mi naprosto regulérní gól,“ vzpomínal často loni zesnulý střelec Robert Segmüller. „Neměli jsme šanci,“ přidává se záložník Ivo Lubas.
Slovan bez slávistické motivace vyhrál 2:0 a skončil druhý, Baník jásal nad titulem, Pražané obsadili bronzový stupínek. „Hrozná škoda,“ povzdechne i po letech Herda.
Jen na fotografii
Ve slávistickém dresu prožíval krásné období, na titul však nedosáhl. V lednu 1981 přešel do druhého vršovického klubu, do Bohemians, kde se pod trenérem Tomášem Pospíchalem tvořilo silné mužstvo. V ročníku 1982/1983 dosáhlo i na vrchol!
Na týmové fotografii před jeho zahájením se usmívá plný naděje i Herda. Sedí úplně vpravo dole vedle útočníka Jaroslava Němce, v první řadě mezi vyvolenými. V předchozím nastoupil do 22 zápasů (vstřelil tři góly), většinou začínal v základní sestavě.
Příležitost dostává ještě v letním Interpoháru, byť už spíše v roli střídajícího, místo si dobývají nové posily, slovenský Peter Zelenský ze Spartaku Trnava do zálohy, do útoku se dere bývalý spoluhráč z Edenu Miroslav Příložný. Herda se ještě podílí na vítězství ve skupině, naposledy nastupuje 27. července proti rakouskému LASK Linec.
Ligového startu – a tím podílu na mistrovském titulu – se však nedočká. „Ozvala se Česká Lípa, šlo o jakousi měsíční brigádu,“ líčí okolnosti, proč nepatří mezi zlaté klokany. A po severočeské epizodě přechází do druholigového Xaverova. Ani s Bohemians na titul nedosáhl. „Škoda, ale člověk nemůže mít všechno,“ smiřuje se s osudem a dvěma triumfy na evropské scéně.
Dušan Herda
Narozen 15. července 1951, Jacovce
–hráčská kariéra
FC Topoĺčany (1961-1968), Slavia Praha (1968-1971), Dukla Praha (1971-1973), Slavia Praha (1973-1980), Bohemians Praha (1980-1982), SC Xaverov (1982-1987), SC Retz / Rakousko (1987-1990), SVU Langau / Rakousko (1990-1991), SV Göllersdorf / Rakousko (1991-1992)
Reprezentace Československa: 1972 (2/0)
Úspěchy: zlato z mistrovství Evropy 1976 v Jugoslávii, mistr Evropy do 23 let 1972